Мисля, мисля че съм добре.
Казах ти, че ще се погрижа за теб.
- Благодаря ти, Чарли. - Винаги си добре дошла.
- Чуй ме. - Саид!
Не сме сами.
Както спях, се събудих и
той се опитваше да нарани бебето ми.
Трябва да разберем кой е.
Искаш да започнеш преброяване.
- Ланс! - Моля?
Не се ли казваш, Ланс?
- Итън. - Верно е пич.
Искам да вземеш тези хапчета.
Това е успокоително.
Мисли, че всичко това си го измислям сама?
Беше безопасно на плажа, но не и тук.
Какво и каза?
Имаме проблем. Преброяването.
Разпитах всички.
Един от тях липсва в самолетният списък.
Не е бил на самолета.
Итън.
- Не е бил на самолета. - Кой не е бил на самолета?
Итън - канадецът. Той не е в списъка с пътниците.
- Къде по-дяволите е той? - Не знам.
- Видях го вчера ... - Някой виждал ли е Итън?
Да, да, отиде да вземе малко дърва. Събира ги около плажа.
Добре ли е? Какво стана?
- Къде е Чарли? - Моля?
Къде е Чарли?
Отиде след Клеър.
Джак!
Тя се връща на плажа.
Клеър - това е нейно.
Какво става? Къде са те?
Не знам.
Следи от стъпки.
Поне три различни отпечатъка, навсякъде.
Изглежда тук е имало борба.
Какво? Какво е това?
Следи от влачене тук...
и тук.
Клеър и Чарли ...
били са заедно.
Мисля, че са били отвлечени.
Клеър!
- Чарли! - Джак.
- Клеър! - Джак!
Шшш.
"ИЗГУБЕНИ" 11-ти Епизод
Следите все още са пресни.
В това няма никакъв смисъл.
Как може един мъж да вкачи двама души, единият от които е бременнен?
Не задаваш правилният въпрос. Не как, а защо?
Мислиш, че е бил Итън?
Ами несъмнено изглежда е бил Итън, нали?
Сам? Как?
Не можем да отговаряме за всички хора.
И по-важното, кой е казал, че те са от нашите хора?
Какво?
Саид каза, че били различни.
- Саид каза, че не сме сами. - Семантика.
Саид е ранен. Ние дори не знаем къде е бил.Объркан е.
Казвам ти това, което ми казва земята.
И по кой път са тръгнали тогава?
Джак, не знаем какво става тук.
Знаем достатъчно.
Трябва да се подготвим. Можем да се върнем в пещерите за 10 минути,
- да организираме издирване ... - По кой път са тръгнали, Лок?
Данните и падат.
Хайде.
Кръвното й пада. Започва да кърви.
Не, почти стигнах до артерията.
Сърцето и спря.
Един милиграм "epi". Донесете дефибрилатора.
Добре, артерията е запечатана.
Дефибрилатор.
- Зареди? - Зареден.
Пазете се.
- Зареди? - Готово.
Пазете се.
Хайде де.
Хайде върни се. Хайде.
Хайде, сега.
Върни се.
Хайде.
Стига.
Хайде, скъпа. Върни се. Върни се.
Хайде, скъпа. Върни се.
Хайде, сега.
Можеш да го направиш. Хайде.
Хайде.
Стига, Джак.
Свърши. Спри.
Ти спри.
Пуснал си го да тръгне сам?
Не се притеснявай, ще го настигна.
Какви са вестите от плажа?
Нищо. Никой не го е виждал.
- Идвам с теб. - Така си и помислих.
Какво правиш?
Трябва да вземем вода и да се върнем на плажа.
Чух, че започвате издирване. Мога ли да помогна?
Това е безлюден остров.
Няма хеликоптери, няма сигнали за тревога.
Как по-точно смяташ да ги намериш?
Като следим, следите на Итън.
Никой не може да върви през тази джунгла без да остави знак...
утъпкана трева, счупени листа...
особенно когато тегли заложници.
И да, ако искаш можеш да погнеш.
Искам.
Тогава да се размърдаме.
Мога да взема Винсънт,
може да надуши вещи принадлежащи на Клеър,
и мога да помогна
Казах, не, човече.
Хей, Лок,
хей, виж, някой от нас не искат да стоят тук и да чакат да научат нещо.
Благодаря ти, но вече сме готови. Всеки останал само ще ни забави.
Добре.
Може аз да започна друго издирване.
Добра идея.
Тръгваме на север. Предлагам ти да тръгнете на юг.
Хайде.
Никога не съм се надявал, че ще доживея деня, Джак.
Дойде в моята операзионна. Работи с мой пациент.
Не трябваше да правиш тази процедура.
Не трябваше да правя нищо.
Да, разбира се.
Избрах тази процедура ...
тази извънредна процедура,
защото, когато това момиче дойде в Спешното Отделение, се обадиха на мен.
Аз бях горе.
И трябваше да си останеш там. Как разбра?
Една сестра дойде да ме повика.
Коя?
Благодаря на Бога, че ти и една анонимна сестра сте решили да ми помогнете.
Тя ми каза, че ръцете ти са треперели.
Ръцете ми не са ... - Отряза й артерията.
Тя беше претърпяла катастрова, Джак. Вътрешностите й бяха пълна бъркотия.
- Направи грешка. - Обадиха се на мен.
Не ме интересъва, кой ти се е обадил,
- ти допусна грешка. - Поучаваш ли ме?
Ако си бил горе, а аз обядвах в ресторант,
защо тогава се обадиха на мен?
Колко питиета изпи докато обядваше, татко?
Джак!
Добре е, че си се въртял в кръг.
Не е много добре за издирващ, но
никога нямаше да те намерим иначе.
Откри ли нещо?
Не.
Трябва да се върнеш в пещерите, Саид не е добре с крака.
Оправих му крака преди.
Намери мен. Можем да намерим Чарли и Клеър.
Сега, трябва ли да следваме следите или не?
- Джак, вината е моя. - Моля?
Ловувах с Итън, прекарвах време с него. И никога не забелязах нещо,
различно.
Но каквото и да знам за ловуването и следенето,
който и да е, знае повече.
Ако го хванем, не искам нещо да се случи
на единственият лекар на острова.
Затова, върни се, и бъди лекар. Остави мен да преследвам.
Можем ли да продължаваме?
Последвай ме.
Опитвам се да помогна, а този ми казва да вървя на юг?
И защо? Ще тръгна в неговата посока.
Всички сме дръпнати, човек.
Лок, просто е същоят като нас.
И какво?
Петима са готови да трънат с мен,
готови сме да заложим главите си, само да се опитаме да открием Чарли и Клеър.
Просто казвам, че
ми писна да бъда третиран като някакъв човек от друга класа,
защото Маути Болди може да убие глиган.
Той знае много повече от това да лови глигани.
Г-н Лок е войник,
може да ловува,
може да преследва, и е единственият който носи ножове.
Ако бях на твое място, щях да го слуша,
Аз не искам.
Разбра ли?
Оставаш с Хърли.
Може да не съм войн, но отивам на юг.
Отново към вкъщи,
знам нещо за война в мен.
Маркираме пътя със знак.
Вържете ги за да не се изгубим.
Можеш да ни върнеш в лагера, нали?
Ако нищо не ми се случи.
Може би е по-добре да имаме маркировка.
Нещо?
Все още не.
- Ако не можеш да намериш следи ... - Ще опитам отново.
Трябва да си починем за минутка, да си върнем силите.
Ще си почиваш?
Сигурно е минало 16:00. Когато залезе слънцето няма начин...
16:25 е. И си вземам почивка.
Може ли да поговорим за секунда?
Ще умреш ли, ако оставиш на човека малко почивка?
Може би.
Престани.
С кое?
С това.
Какво има?
Не й повярвах, на Клеър
- Дадох й успокоително. - Джак, не можеш...
Каза ми, че някой я преследва, че е била нападната и аз...
Тя изглеждаше толкова объркана.
Помислих, че е заради бременностай, получава стрес, и ...
и аз не й повярвах.
Джак!
Какво е?
Изглежда ли ти познато?
На Чарли е.
Мислиш ли, че просто е паднало?
Не.
Оставя ни следи.
Тръгнали са насам.
Не съм сигурен.
Тук има друга следа.
- Какво имаш в предвид под "друга" ? - Има следи от стъпки.
Хора са минали от тук.
Чарли ни е оставил тези неща да го следим.
Тръгнали са насам.
Освен, ако не ги оставя Чарли.
Ако Итън знае, че го следим, може да ни оставя фалшиви следи.
Поема по един път, а оставя следи на друг.
Ти какво да не си преследвачка?
Пълна си с изненади.
И така, имаме две пътеки с различни следи.
Да се разделим. Ще поема по онзи.
Не, трябва да останем заедно, Джак.
Защо? Имаме две пътеки и два преследвача.
Внимавайте.
Кой е отвлечен и от кого?
Чарли и Клеър. Мислим, че Итън ги е вземал.
- Итън, ги е вземал? - Да.
Защо ги е взел? И кой по-дяволите е Итън?
Не знам. Не е бил в списъка на самолета.
Винаги съм мислел, че може да лъже за името си?
Глупаво е да лъжеш за името си.
Добре тогава,
откъде мислиш, че е дошъл Итън?
Може би е бил на острова пре нас.
Имаш страхотно въображение, хлапе.
Може да се е изгубил от останалите хора на острова.
Значи племе от лоши местни жители, са планирали да дойдат в лагера,
и да отвлекат, една бременна и отхвърлен от VH1 музикант.
Да, дяволско умно.
И защо получавам дневните новини от шест годишен?
На десет съм.
Добре, тогава може и да е истина.
Ако не ми вярваш, питай саид. Той каза, че не сме сами.
Саид се е върнал?
- Червена риза. - А?
Червена риза. Гледал ли си "Стар Трек"?
Ами не.
Хората от екипажа,
които отиваха на планетата с другите хора,
капитанът и човекът със странните уши,
те винаги носеха червени ризи, и винаги бяха убивани.
- Ами? - Да.
Звучи ми като лош капитан.
С какво се занимавате в реалният свят, Г-н Лок?
- Казвай ми Джон. - Джон.
Защо не отгатнеш?
Ами или сте препаратор, или "hit man".
Бях ...
регионален надзирател за компания за кутии.
Компания за кутии?
Правеха кутии.
Да, вярно.
- Не можеш ли по-бавно! - Каза, че са тръгнали насам.
Мисля, че са тръгнали насам. Не съм толкова добра, колко е Лок.
И така, откъде имаш тези умяния, Кейт?
Преди или след като си избягала?
- Опитвам се да помогна, Джак. - Знаеш ли какво ще помогне?
Малко честност.
Просто ми кажи нещо истинско - каквото и да е.
Баща ми беше в армията,
рейндърски баталион.
Беше на позиция в форъ Левис, Вашингтон.
Заедно ходехме на туризъм.
Веднъж осем часа преследвахме следите на елен.
Взираше се в дърветата, сякаш бяха ...
като, че ли беше някакъв култ.
Това беше истина.
Имаш ли нещо за споделяне, Джак?
Благодаря, че дойде, Джак. Седни.
Какво е това?
Истината,
че пациентът е пристигнал в спешното, след катастрофа,
приет в хирургията с много вътрешни кръвоизливи.
Присъединил си се към мен, но при многото ни героични усилия,
пациентът е починал от свойте рани.
Изглежда си се погрижил за всичко освен за пациента.
Нямаш място в операционната.
Наистина ли мислиш, че бих влязъл в залата, ако мислех, че няма да успея?
Правил си го преди.
Точно така, защото съм напълно способен да се справя с такива ...
Как можеш да го кажеш след това, което се случи вчера?
- Проблемът не е ... - Ти беше разстроен.
- Знам си границите. - Няма да подпиша това.
Ти беше част от екипа, Джак.
Не съм единственият, който е свързан с това.
Ти ме извика.
Ти беше записан, като опериращ, когато тя почина.
Виж, инциденти в хирургията се случват постоянно, Джак.
Това е истината и ти я знаеш.
Но, ако опровергаеш този доклад,
ако споменеш алкохол,
това е и единственото което има значение.
Ще ми отнемат правата.
Да...
ще го направят.
Знам, че бях твърд с теб,
но това е начинът да превърнеш, метал в стомана.
Това е, защото ти си
сред най-младите хирурзи в града.
Имам предвид, че това
е кариера, свързана със страхотна работа.
Трябваше да жертвам
сигурността на нашите роднински връзки,
така че стотици и хиляди пациенти ще живеят,
заради твойте забележителни умения.
Знам, че друго...
идва друго време.
Каквото се случи вчера,
обещавам ти,
няма да се повтори.
След това, което направих...
това не е...
не се отнася само за моята кариера, Джак,
а и за моя живот.
Благодаря ти, синко.
Благодаря ти.
Добре, много добре, добра среща.
Не знам дали твоят ислям, има понятие от карма,
но имам чувството, че току що островът ти сервира голяма разплата.
Какво искаш?
Д-р. "Направи правилното" не ми вярва с неговия антибиотик,
та аз идвам тук всеки ден да си взема лекавството.
Знаеш ли, че аз съм по-великодушен човек отколкото мога да бъда,
мисля, че мога да победя всеки гадняр в момента,
без да ме е страх от разплата.
Ако искаш, направи го.
Напуснах лагера, защото ме беше срам от това, което направих с теб.
Нямах намерение да се връщам.
Извинявай, не съм тук да ми искаш прошка.
Ако не си искал да се върнеш, защо тогава си тук?
Бях в плен на французойката.
Тази, която е изпратила бедственият сигнал преди шестнадесет години?
Тя е жива?
Била е в научна експедиция.
Каза, че корабът им е счупен.
Сама ли е?
Каза, че имало и други на острова.
Нейните хора?
Не, смята, че всички са се разболели.
Избила е целият си екип.
Аха.
И тези другите, кой по-дяволите са те?
Не знам.
Никога не ги е виждала.
Никога не ги е виждала, но знае, че са на острова?
Трябва да й вярваш.
Ти вярваш ли й?
Може би.
А може би, не.
Но когато се връщах обратно,
чух нещо в джунглата...
обграждаше ме.
Нещо, какво по-точно?
Имаш ли нещо да ми казваш, Сойер?
Или ще продължаваш да ми задаваш въпроси, на които нямам отговор??
Ще има отлив.
Корпуса на самолета, почти е във водата.
Ще поддържам сигналния огън.
Лошо.
Пуловете ти не могат да влязат.
Да, знам, че не могат.
- Мой ред е. - Ура!
Трябва ми четворка и тройка
Пич, ай хвърляй де??
- Да! - Не!
Твой ред е.
Добре е.
Не бях много добър, когато играх за първи път.
Аз не играя за първи път.
Станах седемнайсти в един турнир.
- Седемнайсти не е много добре. - Много е добре даже.
Хайде сега две шестици, две шестици.
- Да! - Трябва да ме бъзикаш.
- Късметлия съм. - Никой не е чак такъв късметлия.
Татко казва, че съм най-големият късметлия, когото познава.
Сериозно ли?
Не Майкъл, а Браян той е другият ми баща.
Ахъм, ъм...
Да! Да!
хайде още една игра. Двойно или нищо.
Не мога.
Имам среща.
- Среща? - Да, среща.
- Дължиш ми 20 000$. - Ще си ги получиш.
Минаха петнайсет минути, без да видим някакъв знак.
Какво следим?
- Инстинкта ми. - Супер.
И така, Буун, какво правиш в истинския живот?
Занимавам се с бизнес.
- По-точно? - Сватбени работи.
А?
Майка ми имаше такава фирма,
"Бракът на Марта Стюърт".
Аз пуснах един от филиалите.
Ами сега кой го управлява?
Мисля, че това не е от значение, нали?
Сигурен съм, че има кой да го управлява временно.
След една минута ще завали.
- Една минута? - Ами с или без няколко секунди.
Трябва да се върнеш обратно, Буун, връщай се.
Какво?
Следите са за 1/4 миля, теренът натам е опасен.
Ако тръгнеш сега, ще стигнеш лагера преди да се стъмни.
- Ами ти? - Мога да се грижа за себе си.
Не, няма да се върна.
Възхищавам се на куража ти, но трябва да...
Няма да се върна.
Добре.
В компанията ти, да не са те научили как да предсказваш времето?
Предполагам, че сме били прави.
Сега накъде?
Джак!
Джак, къде отиваш?
Джак!
Не я ли чу?
Кого да чуя?
Джак!
Ако не спреш да ме следиш,
ще убия някой от тях.
Разбра ли?
Без повече предупреждения.
Д-р Шепърд.
Андреа.
Андреа...
Кой е мъжът, който разговаря с баща ми?
Съпругът й.
Заплашва да съди.
Джак.
Добре ли си?
Колко време бях в безсъзнание?
Не знам, няколко минути. Подхлъзна се, със скалите и всичко друго.
- Итън. - Моля?
- Итън беше тук. - Ударил си си главата, Джак.
Не, не. Той беше тук.
Трябва да спрем.
Дъждът изми всички следи.
Дори и да е бил тук, трябва да ... Джак!
Няма да му позволя да го направи.
- Няма да му позволиш? - Не отново.
Разбрахме, че кръжното и налягане е било непрекъснато.
В този смисъл, пациентът е изпаднал в сърдечен пристъп.
Разбира се, положихме всички усилия да я спасим,
но уврежданията й ...
всички тези кръвоизливи, направиха това невъзможно.
Моето професионално мнение, дами и господа, и това е всичко, нямах...
време с, което да направя необратимото.
Добре. Благодаря, Кристиан.
- Извинявай за формалностите. - Разбира се.
Само един последен детайл.
Беше ли осведомен за бременността на пациентът, когато приложи процедурата?
Да.
Съпругът на пациентката е информирал Спешното Отделение.
Беше, крайно ранна бременност,
така че всичките ни усилия бяха върху майката.
Добре, свършихме.
Фатален ще бъде последният ни доклад.
Добре.
Трябва да...
си променя показанието.
Не съм дошъл в Спешното Отделение, за да не спазвам процедурата.
Джак.
Бях предупреден от една сестра, че баща ми оперира...
под влияние на нещо.
Джак, това не е...
По времето, на което присъствах на операцията, беше ясно, че баща ми...
не само е бил опиянен, но също така
беше отстранил артерия на пациента,
която, в моя професионале опит,
води до кризистна смърт.
Не!
Трябва да отрежеш въжето.
Дръж се, Чарли. Дръж се.
Не мога да достигна въжето! Издърпай го насам!
Той не диша.
Хайде, дишай.
Дишай, Чарли, хайде. Дишай!
Хайде.
Хайде!
Джак.
Хайде, Чарли, хайде!
Хайде ...
Хайде, Чарли, хайде!
Хайде ...
Хайде, Чарли, хайде!
Хайде!
Джак.
Хайде.
Джак. Джак.
Джак, той е... Джак, спри. Той няма да се върне...
Добре. Добре.
Не.
Джак!
Хайде.
Спри!
Хайде.
Да.
Да, дишай. Просто дишай.
Това е.
Просто дишай.
Просто дишай дълбоко. Дишай дълбоко.
Ето ви и вас.
Добре ли си.
Татко!
Върнаха Чарли обратно, но не е казал нищо откакто се върна.
Намирили ли са Клеър?
Така боли ли?
Как е дишането ти?
Чарли...
трябва да говорип с мен.
Ще се върнем да потърсим Клеър, когато изгрее слънцето.
И аз се нуждая от твоята помощ.
Всичко което можеш да ми кажеш,
какво си спомняш, на къде отивахте.
Видя ли я?
Не видях нищо...
не чух.
Не помня...
нищо.
Клеър.
Какво?
Това е всичко, което са искали.
"Те."
Всичко което искаха беше, Клеър.
Все още не са се върнали.
Сигурна съм, че са си устройли лагер за през ноща.
Ако има някой на този остров, с който брат ти да ев безопасност,
това е Лок.
Изгубихме ли се?
Не, Буун, не сме изгубени.
Извинявай, просто..
не знам как все още можеш да виждаш следите.
Мисля, че трябва да се връщаме.
Не го ли чувстваш?
- Кое? - Него.
Добре, Джон,
ще последвам следите за обратно.
Както искаш.
Буун.
Нуждаеш се от това, повече от мен.
Какво е това?
Стомана.
Може ли да е част от самолета,
някаква останка?
Какво е това?
Това и смятам да разбера.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2004